Дамян Дамянов
Стихотворение, писано на един заводски покрив

chitanka.info

От приятелски длани понесен,

Вдигнат яко от яки ръце,

Аз до слънцето чак се възнесох,

Спрях до него лице пред лице.

Тук, навръх на заводския покрив,

Вдигнал ръст като втори комин,

На плещите си потни и мокри

Нося целия свод ясносин.

Но от своята вис незамаян,

С незаслепени очи,

Не забравям аз силата, тая,

Дето тука със пот ме качи!

Не забравям ръцете, които ме издигнаха като перце!

Не, не са по-високи мечтите

От другарските яки ръце!

Не, не гоня аз място високо!

Ако днеска дера колена

Като котка по този чер покрив,

То е само проверка жестока

На моята височина!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.